‫אוי לא.‬
‫בבקשה תחלקי ‬ ‫את המסכות נוגדות השדים האלה.‬
‫מיאזמה מההרים עשויה להגיע לכיווננו.‬
‫כן, גברתי.‬
‫טטסומה...‬
‫בינתיים, תוכלו לחפש‬ ‫את הכוהן הראשי טטסומה?‬
‫משהו קרה לאבא?‬
‫אנחנו לא יודעים אם הוא עוד חי.‬ ‫הוא בטח עדיין על ההר.‬
‫אבא...‬
‫- פרק שמונה -‬
‫יוקיו, אתנצל מראש. אני מצטערת.‬
‫מה? מאוחר מדי להתנצלויות.‬
‫מזמן איבדתי בך אמון.‬
‫יוקיו.‬
‫לפחות תהיה כן עם עצמך.‬
‫המפקדת קירגקורה.‬
‫המנהל מבקש לדבר איתך.‬
‫אין בעיה, תוביל.‬
‫עמוק בפנים כולם מפחדים.‬
‫זו תהיה הפעם הראשונה‬ ‫בה אנו נלחמים בשד כה גדול.‬
‫מתרגלים לגודל אחרי זמן מה.‬
‫בדיוק מה שציפתי לשמוע ממגרשת שדים‬ ‫בדרגה בכירה ראשונה מהוותיקן.‬
‫אני כבר מרגיש טוב יותר.‬
‫אבל באמת מימיי לא ראיתי מפלצת כה גדולה.‬
‫תביאו עוד. אנו זקוקים לעוד עצים.‬
‫מה אתם מתכננים לעשות?‬
‫אנחנו מתכננים לזמן‬ ‫את מטהר הטומאה אוצ׳ישומה.‬
‫יש צורך בלפחות עשרה מאלפים בכירים‬ ‫כדי לזמן את אוצ׳ישומה.‬
‫אני רוצה שתעזרי בזימון.‬
‫המלך הטמא צאצא של מלך הריקבון.‬
‫מה שאומר שלפי טבלאת היסודות של השדים,‬ ‫אש היא החולשה שלו.‬
‫אוצ׳ישומה הוא הקלף המנצח שלנו,‬ ‫שד האש החזק ביותר שנוכל לזמן.‬
‫אוצ׳ישומה... אגני.‬
‫אתה צודק.‬ ‫ארגיש טוב יותר אם יהיה לצדנו.‬
‫בסדר.‬
‫מה?‬
‫שמי אוצ׳ישומה,‬ ‫ואני משרת את עשרת הכוהנים של המיו דהרני.‬
‫אם אתם רוצים שאעזור לכם,‬ ‫תוכיחו לי את זהותכם בדמכם.‬
‫במשך 150 השנים האחרונות‬ ‫שושלת הכוהנים הצטמצמה.‬
‫רק חמישה כוהנים נמצאים כאן.‬
‫חמישה לא יספיקו.‬
‫אולם אין זה רצוי להרשות למלך הטמא‬ ‫להרוס את הארץ הזו.‬
‫אז גם עם דם של חמישה אעזור לכם.‬
‫המטות שלנו.‬
‫זה יספיק.‬
‫המלך הטמא או המלוכלך או מה שזה לא יהיה,‬ ‫קינזו הטוב יחטא לו את הצורה.‬
‫צוות ראשון, בואו אחריי.‬
‫כן, אדוני.‬
‫חיל הפרשים,‬ ‫תתמקמו עם הלהביורים שלכם.‬
‫כן, אדוני.‬
‫התקדם, סלמנדר.‬
‫למרבה המזל, האויב שלנו נייח‬ ‫אבל הוא גדל בקצב מהיר.‬
‫השתמשו בסלמנדרות שלכם‬ ‫להבעיר את הגידולים הענקיים האלה‬
‫ותתחילו להתקדם לאט לאט.‬
‫מובן?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫לתקוף!‬
‫היי, שם.‬
‫אבא.‬
‫לא...‬
‫אקרא לגברת קירגקורה.‬
‫שמי קרורה‬ ‫ואני משרת את הכוהן הראשי של המיו דהרני.‬
‫קרורה?‬
‫אתה בן החסות של אבי?‬
‫הייתי, אבל כשסודי התגלה,‬ ‫זה ביטל את ההסכם שלנו.‬
‫כרגע אני מקיים הסכם אישי‬ ‫ביני לבין טטסומה סוגורו.‬
‫אני...‬
‫אבא!‬
‫ריוג׳י, מה אתה עושה פה?‬
‫באתי להציל אותך.‬
‫איזה דבר שטותי לעשות.‬
‫ריפאתי לך את הפצעים,‬ ‫אבל לא כדאי שתזוז עוד, טטסומה.‬
‫קרורה? הצטמקת.‬
‫חשבתי ששנינו מתים.‬
‫שמי השני הוא הפניקס.‬ ‫אני נולד מחדש שוב ושוב.‬
‫חוץ מזה שההסכם שלי איתך‬ ‫ללהבת ההרס עדיין תקף.‬
‫לא אתן לך למות.‬
‫רין! אתה כאן כי קראת את המכתב שלי?‬
‫גם אני קראתי אותו.‬ ‫-מה?‬
‫כולנו באנו כי אנחנו מבינים‬ ‫פחות או יותר את המצב.‬
‫אתה תספר לנו הכול, כולל כל הסודות.‬
‫בסדר גמור.‬
‫אספר לכם איך להביס את המלך הטמא.‬
‫לפי המידע האמיתי על המלך הטמא‬ ‫שמועבר רק בין הכוהנים הראשיים‬
‫המלך הטמא ימשיך לגדול‬
‫עד שיגיע לגודל של טירה.‬
‫עד מהרה מנבג עצום יווצר במרכזו.‬
‫מנבג? אתה מתכוון לדבר הזה?‬
‫הדבר המסולסל למעלה?‬
‫אני מניח שכן.‬
‫המנבג הזה יתפקע כשהוא יגיע לשיא‬ ‫וישחרר ענן סמיך של נבגים רעילים.‬
‫זו המיאזמה שהוא משחרר.‬
‫זה היה המנבג הזה‬ ‫שהרג 40,000 אנשים לפני 150 שנים.‬
‫בקיוטו של היום,‬ ‫מניין ההרוגים יהיה גבוה בהרבה.‬
‫אנחנו חייבים למנוע את זה בכל מחיר.‬
‫אז אתה אומר שאנחנו צריכים להביס אותו‬ ‫לפני שהמנבג יתפקע?‬
‫זה לא עד כדי כך פשוט.‬
‫נקודת החולשה היחידה של המלך הטמא כביכול‬ ‫היא הלב שלו,‬
‫והיא ממוקמת בתוך המנבג.‬
‫כשפוקקו נלחם נגד המלך הטמא,‬
‫אחרי קרב קשה נגד יצור לא ידוע,‬
‫כל שיכל לעשות היה לחצות את הלב לשניים‬ ‫ולנעול את שתי החתיכות.‬
‫אז אלה ודאי העיניים הימנית והשמאלית‬ ‫של המלך הטמא.‬
‫אז אם לא נפצל את המנבג,‬ ‫לא נוכל להגיע ללב שלו?‬
‫נכון מאוד.‬ ‫-זה מסבך את העניינים.‬
‫הבטחתי לקרורה לפני 15 שנים‬ ‫לשאול ממנו את להבת ההרס שלו.‬
‫להבת ההרס זה לחש‬ ‫שממיר את תוחלת החיים של אדם ללהבה.‬
‫הוא מופעל בסוף חייו של אדם,‬
‫ומצית להבה רבת עוצמה.‬
‫כוונתי הייתה לשמור זאת כקלף המנצח שלי‬ ‫כדי להביס את המלך הטמא.‬
‫אולם השתמשתי בלהבה שהחזקתי‬ ‫כדי לעצור את התקדמותו של המלך הטמא.‬
‫לא נשארה לי להבה רבה.‬
‫אשתמש בשאר להבת ההרס שלי‬ ‫כדי ליצור מחסום‬
‫שימנע מהמיאזמה לצאת גם אם המנבג יתפקע.‬
‫רין, אני רוצה שתשתמש בחרב הקומה‬ ‫כדי לחסל את הלב של המלך הטמא.‬
‫אני מצטער, אני...‬
‫זה בסדר. אני לא מאשים אותך.‬
‫אחרי הכול, אני מבקש ממך לסכן את חייך.‬
‫לא, כלומר...‬
‫אני לא יכול לשלוף את החרב כרגע.‬
‫ניסיתי וניסיתי אבל אני לא מצליח‬ ‫להוציא את הדבר הארור.‬
‫למה לעזאזל לא?‬
‫אני לא יודע.‬ ‫אני חושב שיש לי איזו חסימה נפשית.‬
‫זה יכול לקרות?‬
‫אפילו אני דואג לפעמים.‬
‫אבל זה אומר שאני לא מועיל כרגע.‬
‫אני ממש מצטער, אבא של סוגורו.‬
‫אני מבין.‬
‫אבל אם זה המצב,‬ ‫אני חייב לפחות להציב את המחסום בעצמי.‬
‫אסור לך, טטסומה. איבדת יותר מדי דם.‬
‫אני בסדר.‬
‫אדון.‬
‫ריפאתי את הפצעים שלך,‬ ‫אבל כמעט דיממת למוות.‬
‫אם תנסה להטיל כישוף מחסום במצבך, ‬ ‫לבטח תמות.‬
‫הוא צריך להחזיק מעמד זמן קצר.‬ ‫זה יותר חשוב מהחיים שלי.‬
‫קונקומרו, כבר הצלחת ליצור קשר‬ ‫עם גברת קירגקורה?‬
‫אני מנסה אבל אין קליטה.‬
‫אולי המיאזמה עבה מדי.‬
‫אבא, לא נוכל לעזור?‬
‫אתה הבן של טטסומה. מושלם.‬
‫להבת ההרס יכולה לעבור‬ ‫למישהו אחר מאותה השושלת.‬
‫אני לא מרשה! כל דבר מלבד זה.‬
‫אתה עדיין ילד.‬ ‫לא אתן לך לגרור את ריוג׳י לתוך זה.‬
‫נשבעתי שזה יסתיים איתי,‬ ‫אפילו אם אשלם על כך בחיי.‬
‫כל דבר מלבד זה.‬
‫אני מבין עכשיו. זו הסיבה.‬
‫זה סוד.‬
‫אני לא יכול לגלות את הסוד הזה לאיש.‬ ‫אפילו לא לבני.‬
‫אני אוסר עליך.‬
‫כבר אמרתי לך,‬ ‫אתה יכול לעשות מה שתרצה עם החיים שלך.‬
‫כל הזמן הזה הדפת אותי‬ ‫כדי לשאת בנטל הזה לבדך.‬
‫לא, עשיתי זאת מתוך בחירה.‬
‫לעזאזל עם זה. אשא בנטל איתך.‬
‫ואתה לא במצב להגיד לי אחרת.‬
‫טטסומה. הבן שלך יותר הגיוני ממך.‬
‫ריוג׳י היה האיש האחרון‬ ‫שרציתי שיהיה מעורב בזה.‬
‫אז אתחיל בהעברת להבת ההרס.‬
‫תוכיח שאתה מדמו של טטסומה סוגורו,‬ ‫הבעלים הנוכחיים.‬
‫אתה אכן מדמו של טטסומה סוגורו.‬
‫ריוג׳י סוגורו, אתה עכשיו מחזיק בלהבת ההרס.‬
‫להבות אדומות!‬
‫ריוג׳י, אראה לך את כישוף המחסום החזק שלנו,‬ ‫אותו רק הכוהן הגדול מכיר.‬
‫התקרב.‬
‫הכישוף כולל מודרות שאתה לא מכיר.‬
‫שים לב איך אני עושה אותן.‬
‫אני יכול לעשות זאת רק פעם אחת,‬ ‫אז תסתכל, תקשיב ותזכור.‬
‫ראשית ניצור את מודרת כבילת האדמה.‬
‫ריוג׳י!‬
‫לא אסרתי עליך מלהיכנס לפה?‬
‫מה אעשה איתך? טוב, היכנס.‬
‫לבסוף אנו נוגעים באדמה‬ ‫בזמן ביצוע מודרת האדמה.‬
‫זה יגמור את המחס...‬
‫אבא!‬
‫מוריימה וקמיקי.‬
‫תישארו פה ותשמרו על אבא שלי.‬
‫בסדר.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫שימה! קונקומרו!‬
‫אתם תלכו לספר לגברת קירגקורה‬ ‫ולצוותי המיודה את כל מה שלמדנו.‬
‫מה איתך?‬
‫אציב את המחסום.‬
‫הוא מקרין ממודרת נגיעת האדמה.‬
‫עליו להיווצר אותו כמה שיותר קרוב למנבג.‬
‫אתה הולך לשם? זה מטורף.‬
‫בון, הייתי בשקט והקשבתי לך‬ ‫בדיוק כפי שההורים שלי רצו שאעשה,‬
‫אבל הפעם המצב שונה.‬ ‫אני צריך להגיד לך משהו.‬
‫אני רציני, אתה תמות.‬
‫יהיה בסדר. אגן עליו.‬
‫אני לא יכול לשלוף את החרב,‬ ‫אבל אני בערך יכול להשתמש בלהבות שלי.‬
‫חוץ מזה שאני סופר חזק.‬
‫תסמוך עליי, קונקומרו?‬
‫אתה לא שואל אותי?‬
‫היי, קונקו!‬
‫אתם כולכם מטורפים.‬ ‫אל תבואו אליי לבכות אחר כך.‬
‫בואו נזוז גם אנחנו.‬
‫כן.‬
‫תיזהרו.‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫ריוג׳י, תסלח לאבא חסר הערך שלך.‬
‫תמיד אהבתי להקשיב לך כשדקלמת את הסוטרות.‬
‫אז כדאי שלא תמות לי.‬
‫תרכזו את האש שלכם באזורים שגדלים הכי מהר.‬
‫תהדפו אותו בכל מחיר.‬
‫סלמנדר!‬
‫אתה בסדר? התרחק בינתים.‬
‫תודה.‬
‫זה מוזר.‬
‫זה כאילו שהרעשים סביבי‬ ‫מגיעים ממרחק של מיליון קילומטרים.‬
‫כאילו שום דבר מזה לא אמיתי.‬
‫יוקיו, תהיה כן עם עצמך.‬
‫סבורוטה טודו?‬
‫לא, הוא צעיר מדי.‬
‫מה אלה הלהבות האלה?‬
‫מה אעשה? לעלות חזרה למעלה או...‬
‫שלום, אני יודע שאתה פה.‬
‫אין טעם להתחבא.‬ ‫צא החוצה, יוקיו אוקומורה.‬
‫מאיפה הוא השיג כזה כוח עצום?‬
‫תודה שהקשבת לי.‬
‫אתה באמת סבורוטה טודו?‬
‫למה אתה נראה ככה?‬
‫נכון...‬
‫אני טודו.‬
‫השד בו השתמשתי בשביל כוח הזדקן.‬
‫אז שדרגתי לשד יוקרתי יותר.‬ ‫כדי להיות חזק יותר, מבין?‬
‫הוא החליף שדים?‬ ‫בן אדם רגיל יכול לעשות זאת?‬
‫מה אתה לעזאזל?‬
‫לא משנה.‬
‫אתה יכול לשחק איתי קצת במקום.‬
‫חוץ מזה שרציתי לדבר איתך בכל מקרה.‬
‫למה שלא אשבור את הקרח‬ ‫עם כמה פטפוטים נעימים.‬
‫בוא נראה...‬
‫מה שלום אחיך?‬
‫אין תשובה?‬
‫אני חושב שזו שאלה די קשה למענה.‬
‫מה אתה אומר כשאני שואל, ״מה שלום אחיך?״‬
‫מה זה?‬
‫זה מתחיל להיראות כמו בניין רגיל.‬
‫חרא, זה יהיה מכוער אם לא נפעל מהר.‬
‫עלינו למהר.‬
‫רין!‬
‫קורו?‬ ‫-רין, רוץ!‬
‫מסוכן פה.‬
‫ההר הזה אחוז דיבוק במפלצת שד הרים.‬
‫הוא ממש מסריח.‬
‫שד הרים? כלומר המלך הטמא?‬
‫אנחנו יודעים עליו‬ ‫אבל אנחנו לא יכולים לברוח.‬
‫אנחנו חייבים לטפס עד לקצה‬ ‫אם נרצה לנצח אותו.‬
‫מה? זה מטורף.‬
‫הדבר הזה לא יקשיב להיגיון.‬
‫מישהו חייב לעשות זאת או שנהיה בצרה.‬
‫אתה מטומטם, רין!‬
‫זה לא בטוח, אז אקח אותך.‬
‫באמת? קורו, אתה הכי טוב.‬
‫סוגורו, בוא נזוז!‬
‫נזוז?‬
‫קונקו, חכה!‬
‫חכה, קונקו!‬
‫אם אתה רוצה לעזוב, אז תעזוב.‬
‫לא זה. תראה.‬
‫זה חלק מהמלך הטמא.‬
‫זו הדרך היחידה חזרה?‬
‫זו הדרך היחידה שאני מכיר‬ ‫חזרה למקדש הראשי.‬
‫מה עכשיו?‬
‫ברצינות?‬
‫אדון.‬
‫זה תה מרפא, נכון? את חושבת שיעבוד?‬
‫המיאזמה מהמלך הטמא אולי חזקה מדי.‬
‫ומערכת החיסון שלו נחלשה‬ ‫בגלל כל הדם שאיבד.‬
‫הלוואי שיכולתי לזמן את ני.‬
‫הוא יוכל לתת לי עשבי מרפא טובים‬ ‫לגירוש שדים ונגד איבוד דם.‬
‫דיבורים כאלה לא יעזרו לו.‬
‫נרד מההר וניקח אותו לבית חולים.‬
‫ביקשו מאתנו לטפל בו. הוא האחריות שלנו.‬
‫כן.‬
‫המלך הטמא הוא אחד מארבעת חיות המחמד‬ ‫שתמיד טיפלו במלך הרקבון.‬
‫אין לו מח, אבל הנזק שיכול לעשות לאסיה‬
‫יהיה ברמה של אסון טבע.‬
‫האם בני האדם האלה שמסתובבים כמו נמלים‬ ‫שם למטה יכולים לעצור אותו?‬
‫סופה איומה מתקרבת.‬
‫אתה נראה נסער. מה הבעיה?‬
‫משהו קרה לך עם אחיך?‬
‫זה לא עניינך.‬
‫אני מרגיש קירבה גדולה אליך.‬
‫יום ולילה אתה מרגיש כבול בגלל המשפחה שלך.‬
‫אני מבין.‬
‫כי גם אני הייתי כזה.‬
‫המראה הזה גורם לי להיזכר בכל מיני דברים.‬
‫לעזאזל, הוא משחק איתי.‬ ‫אנחנו בכלל לא דומים.‬
‫בקצב הזה הוא ישחק איתי עד למותי.‬ ‫אין לי משהו? כל דבר?‬
‫האמת שזה כואב.‬
‫אלה בטח קליעים קסומים שנימפות ים בירכו.‬
‫אז עכשיו כשאני מסוג אש,‬ ‫קליעים מסוג מים משפיעים עליי?‬
‫כמה מאיר עיניים.‬
‫אבל להשתמש בקליעים כאלה עליי עכשיו‬ ‫זה כמו לזרוק מים על אבן חמה.‬
‫זה מזכיר לי, רצית להיות רופא, לא?‬
‫בתיכון עשית תוכנית השמה מתקדמת‬ ‫במשך שנה, לא?‬
‫לאבא שלך גם היה רישיון רפואי, לא?‬
‫בטח היה לך קשה לקבל את מקצועות‬ ‫הרופא והדרגון בגילך.‬
‫אלה שני מקצועות שאביך הצטיין בהם.‬
‫אני מצפה שתלך בעבקבותיו‬ ‫ותתמחה בכל ארבעת המקצועות בסופו של דבר.‬
‫אתה ממש מוכשר,‬ ‫הרי ירשת את שיעורי הרוקחות נגד שדים‬
‫בבית ספר לגירוש שדים מאביך המנוח.‬
‫החיים שלך הם העתק של אבא שלך.‬
‫אבל האבא שהנחה אותך עכשיו מת.‬
‫כל שיש לך עכשיו הוא אחיך הגדול.‬
‫אם הוא ימות, מה ישאר לך?‬
‫שתוק.‬
‫בילית את החיים שלך‬ ‫בניסיון ללכת במסלול שאביך קבע בשבילך.‬
‫יוקיו, למה שלא תצטרף אליי בקרב?‬
‫לא תעדיף להיות חזק ולהגן על רין והאחרים?‬
‫אני? להגן על רין?‬
‫אני יכול לעשות זאת?‬
‫אבא שלך תמיד נתן לאח שלך יחס מיוחד.‬
‫אבל מה איתך?‬
‫בטח רק משמעת נוקשה‬ ‫כדי להפוך אותך למגרש שדים.‬
‫אתה בטוח שהוא לא גידל אותך‬ ‫להיות כלי יעיל כדי להגן על אחיך?‬
‫אתה טועה!‬
‫אני בחרתי את המסלול שלי בעצמי.‬
‫אבא שלי ואח שלי לא קשורים לזה.‬
‫היריות שלך פרועות עכשיו.‬ ‫לפחות הלב שלך כן.‬
‫זה רק טבעי.‬
‫בטוח שאלת את עצמך‬ ‫למה אתה נאלץ לעשות זאת למען אחיך,‬
‫שוב ושוב.‬
‫אם כי לאחיך אין מושג אילו קשיים עברת.‬
‫חשבת, ״זה לא הוגן״.‬
‫״אני מסרב לסבול את חוסר הצדק הזה עוד!״‬
‫האמת היא שאתה מתעב את אחיך, לא?‬
‫- בפרק הבא -‬
‫- פרק תשע -‬
‫אנחנו ננצח, סוגורו.‬